- Îmi pare rău. Drumul era în lucru. - Nu-ți fă probleme.
E-n regulă. Prea devreme pentru mine, prea dimineața.
Nu sunt fermier, atâta pot să-ți spun.
- Ce s-a întâmplat cu Volkswagen-ul? - A murit. Scuze!
- Tu l-ai omorât? - Da. Da, eu l-am distrus.
De la condusul prost.
Cine-i tipul ăsta, Nick, apropo?
Lucra la The Long Room, la bar.
Călătorește împreună cu Laura.
Dumnezeule!
- Ce!? - Iarăși faci din astea.
Da, o pune de-o lipeală.
Lipeală!
- Mai degrabă e un infern. - Nu fac nicio lipeală!
Știi ce s-a întâmplat ultima oară când i-ai făcut lipeala cuiva?
- Helen. - Da?
Ultima oară, tipul era...
- Era homosexual. - Da, dar...
Am pus niște beri, hai să ne râdem puțin.
Spre infinit și dincolo de el!
E a treia oară când face asta.
Ai crede că se plictisește.
Da... Mă tem că Chris nu știe de plictiseală.
La tot ce putem spera, e un pod mai jos.
N-avem șansa asta aici. Locul ăsta e pustiu.
Înafară de tipul ăla ce l-am văzut la benzinărie.
De parcă părinții lui au fost primii...
Scuze!
Iisuse, Laura, o casetă?
Tu în ce secol trăiești?
Să-i mulțumim Domnului pentru asta.
- Ce-i? - E încă deschis.
Dar n-am întârziat chiar atât de mult, nu-i așa?
- Păi, suntem la limită. - Îmi pare rău, băieți!
Vezica mi-e doar cât o blestemată de nucă.
- Nu știu încă. Depinde de... - Să-i salutăm și pe ei.
- Hei, cum a fost drumul? - Da, a fost bun.
- Aparte de ciudata ploaie gălbuie și... - Așa!
- Și de muzica suspectă a Laurei. - Ai grijă, sau mergi pe jos acasă.
Voi rămâneți aici puțin până eu și copilul retardat...
- Până mergem să ne interesăm de vaporaș. - Copilul retardat rămâne aici
să-ți mângâie puțintel logodnica, dacă n-ai nimic împotrivă.
Poate vrei să-ți mângâi una cu dreapta, dacă tot ai chef de mângâiat.
Iubitule, se pricepe bine la asta. Trebuie să recunosc. Tot respectul.
- Helen! Helen, te rog, nu-l încuraja. - Scuze.
Vino, amice.
Mai târziu, eu, tu și Mel pe vaporaș. Pac, trecem la treabă!
Pauză zece secunde fiecare.
- Va... pe amândoi! - Ne revedem imediat, fetelor.
Să veniți repede. Fă-mi rost de un vapor mare, iubitule.
- Cel mai mare. - Uite și la ăla!
Un yacht.
Se pare că nu e singura cu admiratori secreți.
Da, ar trebui să fiu norocoasă.
Da...
Cum adică, e defect!?
Îmi pare rău, dar vaporul ce l-ați rezervat, l-a închiriat cineva azi noapte.
L-am primit înapoi de dimineață.
- Vă zic, e într-o stare mizerabilă. - Glumești?
Nu glumesc cu de-astea, domnule.
Stai, e-n regulă. Nicio problemă. Le punem pe fete să facă curat, nu?
Nu felul ăla de mizerie, domnule. Credeți-mă, domnule.
Mai rău ca animalele.
Țigani, înțelegeți?
Vin aici pe vremea culesului. Copiii sunt niște draci împielițați.
Ne-am adresat sfatului. Ce mai putem face?
Nu mă pricep la afacerea asta cu închiriatul de vaporașe, dle Croker,
dar în comerțul cu băutură, când se termină bitterul
le oferim clienților o bere lager.
Ce vrea să zică ăsta, tinere?
Cred că vă sugerează să ne oferiți o altă barcă.
E sfârșitul săptămânii, prieteni.
Sunt date toate.
Să-mi bag!
Ador locul ăsta.
Nu mi te-am imaginat ca fiind o fată de la țară.
Nu, nici nu sunt.
De fapt, familia mea se trage din împrejurimi.
Chiar?
Stai, că nu-i cunosc pe toți.
Am fost dusă la orfelinat, când aveam trei ani.
- Pe bune? - Da.
Nu trebuie să faci pe ciudatul acum. E-n regulă.
Nu, nu fac pe ciudatul.
Asta-i fața mea normală. Nu fac pe ciudatul.
- Să știi... - Frumos. Frumos chip.
Astea-s prostii! Și ce să facem, să mergem înapoi?
- Nu mergem înapoi. - Și ce le spunem fetelor, atunci?
N-avem vapor.
- Mai e, totuși, Steaua Corsarului, desigur. - Steaua Corsarului?
E la celălalt doc.
Dar eu trebuie să rămân aici, în caz că vine poliția, înțelegeți?
Nu-i nimic. Direcționează-mă și dă-mi cheile.
- Mă duc s-o iau personal. - Da, o aducem noi.
Ce ziceți de niște explicații pentru siguranță?
Ești sigur că e bine, Joe?
Da, ar trebui să fie. E dincolo de magazia aia.
Priviți, prieteni! Uite-o, Steaua Corsarului.
- Piesa clasică din anii '70. - Dar după cum arată...
- Deja are echipaj. - Oh, Doamne!
- Sunteți în regulă? - Salut!
Caraghios comitet de întâmpinare.
Ce fac ăștia aici?
Uite și la ăștia, ce fac...
- Care-i treaba? - Nu știu.
- Să fie supra închiriată? - Da, așa cred.
Ascultați, amicilor. Am închiriat asta pentru weekend.
Așa că, dacă nu vă deranjează, ștergeți-o.
Haideți, l-ați auzit pe om. Jos de pe vaporaș!
- Stai! - Întindeți-o! Repejor!
Joe. Joe, numai nu te aprinde...
Nu, sunt în regulă. Sunt calm, n-am treabă.
Ascultați.
Ce ziceți, vă dăm niște beri, vă vedeți de drum
și toată lumea e fericită?
Corect?
Ai grijă cum umbli pe drumurile astea.
S-ar putea să mori.
Ce-i, ți-e prietenă sau ce?
- Și-asta ce-a fost? - Fițe!
Da.
- Cum e vaporul? - Cabina e închisă.
N-a căcat nimeni puntea, așa că totul e bine.
Tot ce trebuie acum să facem, e să vedem cum se conduce drăcia asta.
E pustiu pe-aici. E uimitor. Priviți!
Femeia asta... Femeia asta iese de pe piața solitarelor.
Bărbaților, v-ați scris sentința și-ați pierdut.
Fiți atenți ce diamant!
O răsfață, se poate vedea.
- Ea îl răsfață pe el. - Haide, întreab-o.
Mult v-ați mai amorezat. De câte ori să fie?
- Va amorezați acum? - Aș vrea să mă amorezez chiar acum.
- Vrei? - Nu... nu în felul ăla!
Prieteni... Prieteni, sunteți chiar ridicoli.
Om la apă!
Chris! Ce... ce faci?
- Chris, ce faci? - Îmi spăl boașele.
- Haideți, treceți înăuntru. E splendid! - Nu fii muiere!
Trebuie să fim la han la 18:00, sau ne pierdem noaptea.
Mă topesc. Mă topesc!
- Săriți înăuntru! E minunat, haideți! - Nici vorbă!
Dar tu, Nick?
Stai acolo și citești broșura?
Care-i problema? Ție frică să-ți dai pantalonii jos
că-ți vede fata puțulica?
Nu, amice. Nu-mi arde de niște leptospiroză.
Ce naiba e aia leptospiroză?
Potrivit ăsteia...
"O bacterie potențial letală, ce se regăsește în urina de șobolan."
E foarte des întâlnită în apele astea, așa că, nu înghiți apă.
Se joacă cu tine, scumpule. Ignoră-l.
Glumesc, e doar o glumă. Mă joc cu tine, amice.
Da, foarte tare. Ai grijă să fie ultima.
Unde-i hanul ăsta, zici?
La vreo doi kilometri în direcția aia.
- E numai stufăriș. - Exact!
Se pare că harta asta e perimată.
Da, cam cu douăzeci și cinci de ani de perimată.
Foarte nasol!
Poate ar trebi să ne întoarcem, luăm una nouă și o luăm de la capăt.
Nu, o să ne ia o veșnicie.
De ce nu putem s-o luăm pe canalele astea?
Și cum băgăm asta prin alea?
Ei par să se descurce tare bine.
- Ce? - Privește. Uite, acolo!
Vaporul alb. E la fel cu al nostru. A luat-o direct prin stuf.
Nu știu dacă-i o idee bună.
Ascultați-mă. N-am de gând să rămân aici,
să beau vin roșu toată noaptea. E de-a dreptul dezgustător.
Propun să-i urmăm până la han. Dacă o facem lată, dăm vina pe el.
Nu intrați!
- Împinge la stânga. - Împing.
Ia-o în direcția aialaltă, amice.
Mâncare pentru harnici!
Asta da, ar trebui să țină muștele departe.
- Luăm câte-o îmbucătură. - Așa mai merge!
- S-a beșit careva? - Ce pute!
E metan, de sub nămol.
- Metan? - Da.
Toată zona asta a fost un zăcământ de turbă, iar în evul mediu
și cred că în secolul al XVI-lea...
- Nu, a fost în secolul al XVII-lea. - Da.
Zona s-a inundat datorită creșterii nivelului mării.
Bine, dar zona asta are cea mai diversificata fauna sălbatică
- din toată Marea Britanie. - Bine mai, oprește-te.
Bagă-ți broșura aia în fund. Mel!
Nu-ți mai face unghiile și mișcă-ți fundul sus.
A menționat cineva... coctailuri?
Asta da clasă!
- N-ai voie să mănânci din astea. - Ce ziceți?
- Ține paharul. Ține, paharul tău. - În regulă, mulțumesc.
Bun, vreți să vă ridicați paharele?
Pentru Joe și Hels, cei mai de treabă oameni pe care-i cunosc.
- Singurii pe care-i cunoști. - Foarte ciudat.
Felicitări!
Și noi vă iubim. Vă mulțumesc.
Împărtășim dragostea.
- Glumești! - Da.
Sunt niște oameni acolo. Poate ne pot ajuta.
Bună! Scuzați-mă!
- Vă rog? - Bună!
Vream să ajungem pe canalul principal.
Nu, nu! Sunt copiii ăia iarăși.
Vorbiți, nenorociților! Care-i problema voastră?
- Chris! - Păi uitați-vă la ei!
- Îmi cer scuze, ignorați-l. - Nu te deranja.
- Mă duc să dau o vorbă cu țâncii. - Chris!
- Iubi, hai înapoi! - Chris! Chris!
- Chris! - Chris!
Dacă vrei să mai faci sex anul ăsta,
mișcă-ți fundul înapoi pe vaporaș!
- La naiba! - Drace!
- Scuze! - Tâmpitul de Chris!
Ce mai exagerează uneori.
- Fato, ascultă... - Chris!
Bun. Ocupă-te tu de el. Mă duc să văd ce face ea.
Dumnezeule!
Oare unde s-au dus?
Cred că și-au luat tălpășița.
Da, dar unde?
Stufărișul dracului!
Să-mi bag...
Ce porcărie de prăjeală e și asta?
Chris!
Chris, mă auzi?
Sper că nu face vrajeală!
Chris!
- Ce? - I-ai văzut pe copii?
Doar un câine mort.
- Frumos. - Da.
Bastarzii ăia încercau să-l prăjească.
Cred că este ceva buncăr în zonă, m-au auzit venind.
Dar am reușit să văd puțin în față, se lărgește locul...
- Măcar atâta! - Da.
Iisuse, tot ți-ai tăiat degetul.
Da, de la stuf. E mai tăios decât crezi.
Las-o pe Laura să se uite la rană. Se pricepe la primul ajutor.
Bine.
Da, e destul de adâncă.
Du-te jos, spală-te cu alcool.
Vin și eu într-un minut și te bandajez.
Atât?
Păi, dacă vrei să fie și mai bine,
încearcă să-ți ceri scuze lui Helen. E cam supărată.
Cum spui tu, doctore.
Mersi, Laura!
De ce nu mergeți și voi jos? Se pare că vine ploaia.
Ce dezastru nenorocit!
Mersi!
Joe! Joe, de ce nu cobori să servești un pahar de vin?
E frig să mori afară.
E-n regulă. Cred că, încet, o lasă mai moale.
Vreau să văd ce este pe partea asta a lagunei.
Altă lagună blestemată, dacă e să ghicesc.
Hai, calmează-te!
Ce s-a întâmplat cu petrecărețul cu care am pornit la drum?
Tocmai a pierdut 20 de lire la cea mai slabă chintă din istorie.
Vrei să-i punem capăt, campionule?
Tu ce crezi?
- Ce ziceți să schimbăm jocul, băieți? - Da.
Cred că e o idee bună. Am eu Scrabble.
- Excelent. - Scrabble?
- Da. - Splendid!
- Ador Scrabble-ul. - Da.
Mel, nici măcar nu poți silabisi Scrabble, darămite să-l joci. Taci.
Vino, să te fac.
Bun, intru cu 20.
Doamne, dacă îmi intrau și mai bune cărți, cred că plângeam.
- Încetează cu prostiile. - Ține 20...
și mai plusez încă 20.
Să văd, intri și tu? Să te văd cât ești de bărbat.
Știu că n-ai nimic.
Serios, băieți. Să fie ultima mână, bine?
Taci. Nu ești mama lui.
Stai așa, nu vorbi în halul ăsta cu ea.
Vorbesc cu ea cum... Apropo, tu cine naiba ești să te bagi?
Mi-ajunge! Gata!
Helen!
- Ce-a fost asta? - Care-i problema cu tine?
Ești un măgar!
Și eu te iubesc.
Să-i punem capăt, amice. Cred că jocul e terminat.
Te distrezi? Bun, ascultă. Ascultă-mă!
Ascultă, dacă vrei să-i pui capăt, arunci cărțile, bine?
Altfel, mă plătești. Să te văd, bărbate.
Ați auzit?
Ce să aud, cum îți tremură fundul? Tu ești dealerul. Treci.
Taci o clipă. Am auzit ceva.
Băieți! Îmi aduce careva o lanternă?
Da, ți-aduc eu.
Știe careva pe unde e?
Ce dracu tot învârți, bolovane! Ia loc și...
Taci, vorbesc serios.
Iisuse! Ce dracu!
- Cred c-am văzut ceva. - Te cred c-ai văzut. Cărțile mele.
Știi ce? Ți-am zis. Ți-am spus astăzi,
- Nu încerca să mă disperi... - Chris, încetează!
Glumește, nu vreți să vă calmați?
- Nu mă atinge! - Opriți-vă!
Ce dracu! Ce faceți, acolo, jos?
Iisuse!
Sunteți teferi toți?
Ești în regulă?
Cred că... cred că am lovit o stâncă sau ceva.
- Mai gândiți-vă odată. - Ești în regulă?
- Dumnezeule mare! - Ce s-a întâmplat?
- Mel, rămâi unde ești. - Ce s-a întâmplat?
- Care-i treaba? - Nu...
- Nu, nu. Nu, Mel! Mel! - Stai!
Nu, Mel. Nu te apropia!
Doamne, Dumnezeule!
- Nu vă mișcați! - Nu mișcați!
Opriți-vă! Îi faceți și mai mult rău.
- Gata! Gata! - Calmează-te!
Mel, haide către mine.
- Balansează către mine! - Am înțeles, bine!
- Rămâi așa. - Vei fi în regulă, Chris!
Laura, ușurel către el. Vezi ce poți face.
Te contrabalansez eu. Du-te.
Hels, trebuie să găsim un telefon.
- Bine. - Ne trebuie ajutor aici.
- Am eu telefon. - Ce?
Mersi. Aruncă-l la mine.
Rămâneți unde sunteți, așa. Rămâneți unde sunteți.
Rahat! Nu știu ce să fac. Nu prind semnal de pe telefonul ăsta.
- Nu. Nu! Stai! - Stai liniștit.
Are cineva altul? Alt telefon?
În cabina mea, Helen. Este unul acolo. Este un telefon în cabină.
În futere, nu vă mai mișcați!
Rămâneți dracului nemișcați!
Am prins semnal! Am prins semnal.
Cum e?
Să-mi bag! L-am pierdut.
- Iarăși tu, doctore? - Da.
Cum te simți?
Ca un kebab nenorocit.
- Poți să-l scoți din el? - Nu. Și nu cred că trebuie să încercăm.
Nu avem cum să știm ce organe a lovit asta până să iasă.
Și acum, tot ce putem face e să oprim sângerarea.
Oricum, indiferent ce e asta, e prinsă sub barcă.
Trebuie să ajung pe partea cealaltă. Mai ai nevoie de lanternă aia?
Nu, e-n regulă. Mel, avem nevoie de niște prosoape.
- Prosoape. -Helen, prosoape! Prosoape!
Ascultă, Chris...
Îți promit că te scot de-aici!
Laura! Laura, ia astea.
Am să fiu bine, nu?
- Am să fiu bine? - Bineînțeles.
- Dumnezeule, nu! - Du-te!
Haide, urcă.
Rămâi calmă.
Mă simt de parcă stau să... voi fi bine.
Încetișor, în spate.
- Rămâi aici și ține lumina pe apă. - Bine.
- Ține asta. - Bine.
O secundă. Încetișor.
- Dar stație de emisie? - Ce stație de emisie?
Stația. Vapoarele au stație. Stai să văd. Tu rămâi aici.
Contrabalansează.
E cineva?
Așa, foarte bine. Sunt tare, asta-i sigur.
Ajutor! Cineva? SOS. Avem nevoie de ajutor.
Ajutor!
- Vino. - Doamne!
- Ești bine? - Ești în regulă, amice?
- Ai văzut ceva? - Nu, mai nimic.
Parcă e un fel de cușcă de metal ruginit.
- O capcană de crabi sau ceva? - Nu, mai mare. Mult mai mare.
Toată greutatea vaporașului se susține deasupra ei.
Cum e Chris?
A încercat Mel să fixeze țepușa, să nu se miște.
Să sperăm că leșină doar, dar dacă are convulsii...
Înțelegeți, nu avem mult timp.
- La dracu! - Cineva trebuie să meargă după ajutor.
Nick?
- Eu? Nu, nu pot. - De ce?
Înțelegeți, nu pot. Dacă puteam, aș fi făcut-o.
Nu știu înota.
Nu știi înota? Vorbești serios?
Am fost un copil dolofan. Am urmat, cum să zic, o școală grea.
- Bine, e-n regulă. Ascultă. - Nu se făceau acolo ore de înot.
- Merg eu. - Joe, nu. Nu.
Te rog, nu merge. Avem nevoie de tine, aici.
- Am nevoie de tine aici. - Cineva trebuie să meargă. Mă duc eu.
- Joe. - Dragă, voi fi în regulă.
- Te rog, ascultă-mă. - Nick!
Nick, dacă nu mă întorc în 20 de minute, treceți la planul B.
- Care-i planul B? - Găsiți voi ceva.
Joe... n-ai nici măcar habar unde mergi.
Știu unde mă duc. Uită-te acolo. Înspre lumină.
Salut.
I-am văzut.
Vin.
Și ce trebuie, mai exact, să facem în acest caz?
- Nu sunt sigură... - Încercăm să ne folosim de orice.
Caută și acolo.
Trebuie să găsim o modalitate să tăiem țepușa.
Măcar... măcar atunci l-am putea mișca.
Am putea astupa gaura și să pornim vaporașul din nou.
Măi, măi!
La dracu!
- Iisuse! - Aproape am terminat!
Ori barca se va scufunda, ori tâmpitul ăsta mă va ucide.
Stai, lasă-mă pe mine să încerc.
- Bine, bine. - În regulă.
Doamne!
- Bun. - Funcționează.
- Nu prea simt apreciere. - Stai, stai...
- L-am prins! - Foarte bine, să-l mișcăm.
- Am înțeles. - Un, doi, trei.
Să-mi bag! Oh, Dumnezeule!
Doamne! Lăsați-mă în pace!
- Ai grijă să nu-l răsucești. - Bine.
Vrei să pornesc motorul?
Laura, accelerează chestia asta cât de repede merge.
- Vrei să te ajut cu prăjina? - Da, din față.
Hels, sunteți pregătiți?
Da, dă-i drumul.
Unu...
doi...
trei!
Hels, lovește-o!
Nu te mișca, nu te mișca. E-n regulă.
- Mel, leagănă. - Ce?
- Leagănă blestemata de barcă! - Stai, nu te mișca.
Futui!
Nick!
Haide, Nick, acolo.
Haideți aici. Laura, aici. Laura!
- Haide! - Dă-mi mâna.
- Adu-l la barcă. - Haide, dă-mi brațul.
Vă trag sus, haideți.
- Sus, așa. - Ești în regulă? Sunteți bine?
Nu știu.
Lasă-l să respire.
Ce mama dracului e și aia?
Nu te mișca, scumpule. Stai nemișcat, bine?
Joe se va întoarce în curând.
Nu mă părăsi singur, aici.
Orice s-ar întâmpla, nu mă părăsi aici.
Promite-mi.
Laura.
- Doamne, Nick! Ce vrei să-mi faci? - La dracu! Scuze.
Ce-ai văzut jos?
- Ce? - Pe fereastră, mai devreme.
Ai văzut ceva.
Era întuneric. Erau reflecții și chestii de-astea...
Pentru numele Domnului, Nick, spune-mi odată!
Am văzut un chip...
ieșind din stufăriș.
Era chipul meu.
Ai auzit?
Ce?
Parcă era un animal sau ceva.
Joe? Joe, tu ești?
L-ai văzut pe Joe?
- Nu cred că-i el. - El e. Joe!
- Helen, nu-i el. - Lăsați-mă. Joe!
- Nu e el. - Joe!
Ăla nu-i Joe.
Nick! Închide ușa!
Ce-i?
Nu știu, dar nu va intra înăuntru.
Vine!
Ce naiba?
Să-mi bag! Nu, nu!
Vine!
Chris.
Chris!
Chris! Careva... veniți! Să m-ajute careva să intru!
- Chris! - Dă-mi voie.
Nu te mișca. Să-l punem în pat.
- Ține-l nemișcat. - Bine.
Scumpule?
Vrea să se miște. Țintuiește-l mai ferm.
E-n regulă, iubitule.
Chris.
Trezește-te, scumpule. Trezește-te, te rog.
Nu!
Au plecat.
Da. La fel și cadavrul.
Cred că e timpul să plecăm și noi.
Parcă spuneai că nu știi înota.
Poate aveam nevoie de o motivație potrivită.
Mel.
Mel, plecăm, dragă.
Știi unde aș putea găsi combustibil pentru asta?
Nu.
- Întreab-o pe Helen. - Bine.
Vino, Hels. Plecăm.
Ce? Cum rămâne cu Joe?
Îi lăsăm un mesaj că ne întoarcem pe unde am venit.
Crezi că te poți aduna și să găsești niște benzină pentru felinarul ăsta?
- Da. - Sigur?
Da...
Bine. Ai două minute, în regulă?
- Laura, cred că am găsit. - Excelent. Urcă, să plecăm.
E blocat.
Stai că vin să te ajut.
- Nick, a luat foc. - Rahat!
- Să mergem. - Ia dracu de pe mine astea!
Nu mă părăsi.
Orice s-ar întâmpla, nu mă părăsi aici.
Helen, unde ești?
Helen, vino înspre ușă.
Promite-mi.
Promite-mi!
Helen.
Helen!
Vino la mine!
Nu mă lasă să vin!
Laura!
Apuc-o, prinde-o! Mă întorc după Mel.
Laura!
Mel!
Mel, vino!
Pot să te scot, vino!
- Nick, m-am prins de ceva. - Ce-i baiul? Înoată!
Nu-mi pot mișca picioarele.
La naiba! Rămâi calmă. Laura!
La naiba, Mel, va exploda!
Nu vrea să mă lase!
Va exploda, vino! Nu pot veni la tine.
Laura!
Helen!
Haide, Helen.
Nick, Nick, ești cu noi?
Haide, Helen.
- Nick! - Sunt în regulă, mergeți.
- Helen, oprește-te. - Hels.
Nick, ajută-mă să-i pun nămol pe răni. Se vor răcori.
Încetișor, fată. În ce vrei să ne bagi?
Joe...
Joe.
Joe e mort.
Joe e mort. L-am văzut.
- Ești șocată, doar șocată. - E mort.
- Respiră încet, Helen. - Unde futere îi, Laura?
Sună ca un barcă.
Chiar e o blestemată de barcă. Joe, ești o comoară!
Ți-am spus, Hels. S-a întors.
- Nu, nu. Nu e el. - S-a întors după noi.
- Fac cale-ntoarsă. - Hei!
Suntem aici! Stai liniștită, mă duc după el.
Îi prind din urmă. Nu vă mișcați. Revin imediat.
Hei! Joe, întoarce-te!
Să-mi bag!
Aici! Sunt aici!
Hei!
Așteaptă!
Ce vrei să-mi faci, tinere? Să-mi pierd licența?
- Helen, respiră. - Laura.
- E din vina mea. - Nu.
- E doar vina mea. - Nu.
Joe... Joe n-a vrut să să vină aici.
- N-a vrut să vină, e doar vina mea. - Uită-te la mine.
Privește la mine!
Nu e vina ta.
Helen, Helen.
Dumnezeule, sunt pretutindeni.
La naiba!
Laura.
- Ești sigur că e aici? - Da.
Da, așa cred.
E doar stuf...
îți face feste uneori.
Adică cum?
Putem pluti în derivă toată noaptea, să ne urmărim umbrele.
Ascultă, amice. Nu cred că m-ai înțeles.
Am fost atacați, ai înțeles?
Ceva mișună pe-aici. Am doi prieteni pe aici, pe undeva.
Unul e prăjit rău de tot. Nu plec de-aici numai așa.
Fiule, vreau să-ți găsesc prietenii la fel de mult ca și tine.
Dar momentan, nu gândești limpede.
Este un doc dincolo de firele astea de telegraf.
Ne ia zece minute, după care toți polițiștii din zonă vor fi aici.
Elicoptere, bărci, toată șandramaua.
Dacă nu facem asta, poate va fi prea târziu, fiule.
Doar Dumnezeu știe.
- Fugi! - Unde, să-mi bag, ii?
- E chiar în spatele nostru! - Ne-am rătăcit!
Nu-l văd!
Suntem futuți! Suntem nenorociti!
Așteptați! Nu mă pot ține de voi.
Unde-i cheia?
Sparge mizeria de geam!
Ajutor!
Ajutați-mă!
Vine!
Ajutor!
Încerc să...
Ceva a speriat păsările.
Suntem aici, tinere. Prinde-te de aia, fiule.
Bine lucrat! Am ajuns!
- Ce-i? - Nimic.
Telefonul e acolo, pe birou.
La naiba...
Tremuri tot, băiete. Vrei niște ceai?
Ai dreptate. Nu m-ar deranja ceva mai tare, dacă nu te superi.
Are un gust de parcă s-a pișat cineva în ea.
Probabil cineva a făcut-o.
Mi-e frică că nu doar bărcile se strică pe-aici, băiete.
Amice, parcă ziceai că merge chestia asta.
Funcționează, nu-i așa?
Nu, se aude un țăcănit. Nici măcar ton nu are.
Ciudat. Funcționa perfect deunăzi.
Mă duc să verific legăturile. Tu verifică siguranțele.
Dacă prinzi ton, mă strigi, bine?
Dle Croker?
Mama dracului! Asta nu-i treaba.
Ce vrei de la mine?
Acum a venit sfârșitul.
De cine fugi, băiete?
S-a terminat cu fuga.
El e, nu-i așa? Cel ce ți-a făcut asta.
Dacă vrei să-l opresc, ajută-mă să-mi găsesc prietenul.
Nu trebuia să fie așa!
N-am ales eu să fie așa.
Ei au făcut-o!
I-am avertizat!
Le-am spus...
"Lăsați-mă-n pace!"
Dar n-au vrut!
Nu mai trebuie să fugi, băiete!
I-am avertizat!
Mi-au ucis câinele!
Mi-au furat barca!
S-a terminat cu fuga!
N-ai scăpare, tinere. Cum nici ei n-au avut.
Nu de moarte trebuie să-ți fie frică. Crede-mă, băiete.
Moartea e o binecuvântare.
Nu s-a terminat încă, bastard nenorocit!
Nu se va încheia niciodată.
Treci în cușcă, băiete.
Nick. Trăiești!
Nu vorbi...
Vei fi în regulă.
Douăzeci de ani am așteptat...
Parcă au trecut o mie.
Ce vrei să faci cu aia, fato? Să ne faci niște sandvișuri?
Nu te apropia de el!
Nu el mă interesează.
Pe mine mă vrei, nu-i așa?
Pentru că am văzut ce le-ai făcut copiilor ălora.
Ei m-au silit să o fac!
Așa că, i-ai împușcat și i-ai îngropat în nămol.
Nu suficient de adânc.
Înțelege, adevărul e că...
nu eu sunt monstrul în povestea asta. Ei sunt.
Mie nu așa mi se pare.
Poate ar trebui să privești mai de-aproape.
Vezi tu...
aici, în pustiu, în stufăriș...
trecutul bântuie prezentul
și face fantome din noi toți.
Nu înțeleg!
Am încercat să-i pun capăt personal, de nenumărate ori.
N-am putut face nimic.
Iar voi, n-ați fost doar niște martori.
Hai, băiete. Spune-i!
Ai citit nenorocitele de ziare!
Fata... Fata cu părul roșcat,
e mama ta.
Înțelegi?
Răzbunarea a fost păstrată pentru tine, fato.
Laura, împușcă-l!
De acum, coșmarurile se termină.
Tu ești martorul,
...judecătorul
și călăul.
Acum a venit sfârșitul.
Împușcă-l!
Te-ai întors după mine.
Ai ochi frumoși.
Scuze!
Iisuse, Laura, o casetă?
Tu în ce secol trăiești?
Traducerea și adaptarea: replicant @ Subtitrari-noi Team